Te rog, du-mă la un spital!
Nu pot să respir.
ULTIMII 3 ANI
Știi ceva? Dacă erai deșteptă, acum tăceai din gură.
Dă-mă în judecată. Știu doar că femeile n-ar trebui să lucreze pentru femei.
Cum poți spune așa ceva?
Pentru că sunt mereu amenințate.
Mai ales dacă ești frumoasă și ele nu.
Bine! Nu te-ai certat niciodată cu șeful tău?
Niciodată. Știi de ce?
Pentru că e bărbat.
Putem s-o lăsăm baltă?
Vreau să merg acasă și să-mi sărut fiul. Scumpule.
Trebuia tu să spui că ai un copil și noi nu.
- Exact ce spuneam. - Erit, n-am spus așa ceva.
Nu te scuza, e genetic.
Femeile întotdeauna concurează între ele.
De asta ai probleme cu șefa ta.
- Pentru că e femeie. - Exact.
Femeile trebuie să lucreze cu bărbații, și bărbații cu femeile. Asta e.
Dar bărbații cu bărbații?
Și așa e bine. Adică, se pot descurca.
- Putem pleca acum? - Mai vrea cineva ceva de băut?
- Suntem bine. - O tură? Dublu?
Femeile pot face lucruri uimitoare. Eu sunt una din ele. Știu.
Dar nici măcar eu n-aș lucra pentru mine.
Cu asta suntem de acord. Noapte bună, Mick.
Ești prost dispusă.
Are dreptate, frate, să știi. Prefer să lucrez cu tine decât cu ea.
E drăguț. Și eu aș lucra mai bine cu el.
Mai bine "ai lucra" cu John?
Și tu ai o problemă cu asta?
Nu! De ce aș avea vreo problemă cu aluziile tale sexuale?
Ce ai pățit în seara asta?
Deci ar trebui să stau și să mă uit cum te dai la soțul meu?
Lara, dacă îl voiam pe soțul tău, l-aș fi avut chiar așa.
Cum? Nu ai ce să-i arăți mai mult decât sânii.
- Știi care e problema ta? - Bine...
Problema mea e că ai creierul la fel de mare ca sânii.
- Iubito, e vina ta! - Uriași, exact!
E...
Dacă ai avea jumătate de creier, nu am fi avut conversația asta.
Iubito. Las-o baltă, las-o baltă.
- Noapte bună, frate drag! - Noapte bună!
- E plină de ea. - Nu încerca să-mi dai dreptate acum!
Nici măcar nu cred că e membru al profesiei dentare.
Gura!
Probabil nici nu poate să silabisească "anestezist".
- Femeia aia e o escroacă. - Am fost la petrecerea ei, idiotule!
Și cred că s-a dat la mine în noapte aia.
Delirezi. Nu s-a dat la tine acolo. Doar că nu o plac.
Îți înțeleg punctul de vedere, serios. Sunt de acord cu tine.
Cineva care arată așa nu ar trebui să stea pe lângă chirurgia orală.
Ești un dobitoc!
Stai în scaun, încerci să fii calm,
și ai chestiile alea care atârnă în fața ta.
- Ne vedem weekendul viitor, bine? - Bine.
- Mulțumesc. - Noapte bună.
- Pa. - Pa!
Pa!
Doamne.
Uită-te la asta.
- Acum spui "du-te". - Du-te!
Prăbușire.
Bine, acum strânge-le.
Nu poți face asta în fiecare dimineață. E mult prea ciudat.
Haide, zâmbește.
Doar până împlinește 18 ani.
- Un cadou. - Grozav, ce e?
Urăști să te speli pe dinți și asta îi spală în 30 secunde.
Îmi place să mă spăl pe dinți. Să nu crezi ce spune mama ta.
- Când ai ultima oră? - La ora 15:00.
Dar am niște lucrări de corectat. Poți să-l iei tu pe Luke?
După ziua de ieri, probabil nu mai am o slujbă, așa că...
Am greșit când i-am spus că e o vacă inutilă?
Cred că șefii admiră schimbul de replici sincer.
- L-ai sunat pe tatăl tău? - Când?
Ziua de naștere, ieri!
Da, i-am trimis niște flori, niște trandafiri mici și roz.
Îi trimit și un manual.
Și am terminat plapuma la care am cusut din primăvară.
Ești complet imposibil.
Ai văzut ce am primit anul ăsta de ziua mea? Am primit un mormăit.
Mama a spus, "La mulți ani, scumpule", și tata a spus...
A fost... un moment frumos din viața mea. Mi-au dat lacrimile.
Te-ai gândit că cineva trebuie să fie persoana matură pe aici?
Acum vreau să-ți amintești asta la audierea pentru custodie,
cum mama îl ceartă pe tata, bine?
Poți să ții minte?
Cum o să te simți
când Luke va crește și nu te va suna de ziua ta?
Acum încearcă să bage strâmbe între noi.
- Mă dau bătută. - Și acum te părăsește.
Amice, vrei să încerci să-l dai gata din nou?
Ești gata? Aliniază-le.
- Aliniază-le și spune "du-te". - Du-te!
Am reușit.
Poliția din Pittsburgh. Avem mandat de arestare pentru Lara Brennan.
- Pentru ce? - Și un mandat de percheziție.
- Stai așa! - Lara Brennan?
- Dacă mă mai atingi, te arestez. - Stai puțin.
- Rămâi unde ești! - E casa mea!
- Lara Brennan? - Da!
Te arestez.
Ești arestată pentru uciderea lui Elizabeth Gesas.
- Calmează-te! - Am copilul în bucătărie!
Ce faci? Pentru ce o arestezi?
- Întoarce-te! - Mami!
- John! John! - Ai dreptul la un avocat.
Ia-l pe Luke. Ia-l pe Luke.
- Ai înțeles aceste drepturi? - Luke!
E în regulă, amice! E în regulă!
- Mami! - Luke!
E în regulă. E bine!
Tati! Tati!
- Tati! - Ce e? Ce s-a întâmplat, amice?
Ce s-a întâmplat?
Te-am luat.
Poți sta aici
cât timp dormi pe partea asta a patului, bine?
Șarpe mic ce ești.
Nu știu de ce mă tot păcălesc cu același truc vechi.
Ai tertipurile tale, nu?
Dormi.
- Dar Sam e prietenul tău, nu? - Nu și la prânz.
- De ce, îți fură mâncarea? - Nu.
- A zis ceva rău? Despre mama? - Da.
- L-ai lovit? - Da.
Bine. Unde l-ai lovit?
Pe terenul de joacă.
Cred că l-a durut.
Oprește-te acolo, fiule.
E o jucărie.
Mulțumesc.
În regulă.
Și celălalt braț.
Nu-ți face griji pentru mașinuță. O luăm mai târziu, bine?
Bună!
Bună, scumpule!
Salut.
Nu o săruți pe mama?
Mami poate să primească un sărut?
Șobolanule. Dă-i un sărut mamei.
- Tata ți-a citit scrisorile mele? - În fiecare seară înainte de culcare.
Da?
Ce bine miroși.
Ce vei construi azi?
Vei construi un fort?
O ușă? Sau un castel?
Hei.
Era speriat că merge la școală?
Nu. L-am dus în clasă, i-am dat un sărut și el a intrat.
Nici măcar nu s-a întors să facă cu mâna.
Uită-te la prietenii lui!
Și banca lui.
- Cum a fost prima zi? - Excelentă.
Jumătate de clasa a rămas trează.
- Am vorbit cu mama ta. - Când vine?
Are multe probleme cu afacerile, așa că...
Au trecut doar câțiva ani, sunt sigură că va trece peste.
Ai auzit ceva?
Despre recurs?
Da, și m-am hotărât să nu-ți spun.
- Amintește-ți ce a spus Meyer. - Nu face asta.
Poate dura câteva luni până instanța să ia o hotărâre.
Am văzut femeia. A fost acolo. Nu putea să dispară așa.
Meyer caută un nou detectiv.
Haina ei s-a agățat de poșeta mea și am simțit când a căzut nasturele,
iar ei sunt orbi dacă nu-l pot găsi.
O să se uite din nou peste probe.
E grozav, pentru că încă nu suntem faliți.
Suntem bine.
Cum poți să minți.
Dar ești așa de arătos!
Poți să-mi faci o favoare?
Nu știu, sunt cam ocupat.
Vreau să mergi la guvernator.
Nu pot face asta.
Poți să schimbi regula cu fără vizite conjugale,
pentru că nu cred că rezist încă 20 ani.
Hei.
Sunt bine.
- Sunt bine. - Totul va fi bine.
Promit.
Crezi că o să mă mai sărute vreodată?
Trebuie să te ridici.
Te-am prins, tu ești.
Luke! Să mergem, maimuțoiule.
Hei.
- Te-ai distrat? - Da.
E puțin cam nebună fetița aia, nu?
E timpul să mergem, Carrie!
Nu!
Nu a citit nici jumătate. Îți spun eu... îl prindem acolo.
Ce se întâmplă dacă găsim femeia care a ieșit din parcare?
Apelul a fost respins.
Nu se mai admite nicio probă. Gata.
A fost un furt.
Și dacă ar fi folosit cardul ei, am fi putut susține asta.
Îmi... îmi pare rău.
John...
E nasol.
Bine, asta e.
Acum ne rămâne doar Curtea Supremă, nu?
John, în ultimii 30 ani,
Curtea Supremă nu a avut niciun caz de crimă.
Niciun avocat decent nu și-ar depune dosarul.
Deci trebuie să găsesc unul indecent? N-ar trebui să fie prea greu.
O depun.
Dar trebuie să faci ceva pentru mine.
Ce?
Vreau să te uiți la probe și să uiți că Lara e soția ta.
Am văzut probele, Meyer.
Nu spun să-i judeci vinovăția sau nu, spun doar să te uiți la ele.
Colega ei o vede când părăsește locul crimei,
sângele victimei e pe hainele ei, amprentele ei sunt pe arma crimei.
Și apoi am ieșit la cină.
Cum să faci asta dacă tocmai ai ucis pe cineva?
Asta ar face-o o psihopată.
- Și cearta... - Lara e psihopată?
- Cearta de la birou? - Toată lumea se ceartă cu șeful!
Dar asta s-a terminat cu un mort.
Deci spui că niciodată nu vor crede că e nevinovată?
- Cum poți spune asta? - Atunci ce spui, Meyer?
Spun că nu mai contează ce credem noi,
Lara nu va fi eliberată!
Și n-ai idee cât urăsc să spun asta.
Voi găsi pe cineva care să înainteze dosarul.
John.
John, haide. John!
John!
John! Pentru numele lui D-zeu!
Haide.
Să-l căutăm pe Scout, bine?
Mulțumesc.
"Și îmbrățișează-l pe Pinguin, pe micul Pinguin, Kiki și Opossumy."
"Cu multă, multă dragoste, mama".
Ar trebui să-i scriem înapoi?
Îmi dai o monedă?
Vrei o monedă?
Da, dar știi că nu poți să le cheltui.
Pentru că astea sunt de la cabana unde mama și cu mine te duceam
când erai micuț.
Atunci pot să le iau pe toate?
Sigur.
Soția mea, Lara Brennan, a fost trimisă aici.
- Brennan, B-R-E-N-N-A-N. - Îmi pare rău, dar nu poate avea vizite.
E ridicol. Trebuie s-o văd.
- Lara! Lara! - Îmi pare rău.
Nu poți coborî acolo!
- Nu poți fi aici! - Hei, hei, oprește-te chiar acolo.
- Unde mergi? Hei, întoarce-te. - Lara!
- Domnule!
- Ce naiba se întâmplă? - Soția mea a încercat să se sinucidă.
Au adus-o aici. Trebuie s-o văd, te rog.
- Nu i se permit vizitatori. - Atunci de ce nu e la urgențe?
- Pentru că e transferată de la închisoare. - Doar două minute, te rog.
2 minute.
Bine.
Mulțumesc.
2 minute.
Deci, viața și timpul lui Don Quixote.
Despre ce este vorba?
Credința cuiva în virtute e mai importantă decât virtutea însăși?
Da, așa e. Dar despre ce este vorba?
Ar putea fi despre cum rațiunea îți distruge sufletul?
Ar putea fi despre triumful asupra iraționalității și despre putere?
Ne petrecem mult timp stând și organizând lumea.
Construim ceasuri și calendare și încercăm să prezicem vremea.
Dar care parte a vieții noastre o controlăm cu adevărat?
Ce ar fi dacă am alege existența pură, într-o realitate plăsmuită?
Asta ne face nebuni?
Și dacă ne face, nu e mai bine decât o viață disperată?
E un curs care investighează,
care împinge bărbații spre libertate, indiferent de preț.
A mai avut vreun alt profesor pretenții asupra lui Papillon?
Ai evadat din închisoare de 7 ori.
Ce vrei să știi?
Cum ai scăpat când ceilalți n-au putut.
Boașe și puțin noroc.
Nicio închisoare din lume nu e ermetică.
Fiecare are o cheie. Trebuie doar s-o găsești.
Și cum faci asta?
Trebuie să te uiți atent.
În special la lucrurile care întrerup rutina zilnică.
Gardienii se simt bine făcând același lucru zi de zi.
Când ceva se întâmplă, atunci fac greșeala.
Când o vezi, trebuie să fii pregătit.
Trebuie să ai întregul plan pus la punct,
chiar înainte să știi cum vei ieși din închisoare.
Evadarea e ușoară. Partea grea e să rămâi în libertate.
Trebuie să știi unde mergi și cum ajungi acolo.
Trebuie să știi cum plănuiesc să te prindă, când și unde.
Cum naiba să știu asta?
Plătești pe cineva care știe.
Și multe lucruri depind dacă închisoarea e la țară sau în oraș.
În oraș.
De unde ești?
Pittsburgh.
În Pittsburgh e greu.
Multe tunele și poduri care îți stau în cale.
Din momentul în care anunță,
poliția poate sigila orașul în 15 minute.
Cum de sunt așa preciși?
După 11 septembrie,
Securitatea Națională a făcut fiecărui oraș un plan de închidere.
Centrul Pittsburgh-ului, Philadelphia, Boston, Minneapolis, în 15 minute.
În Washington, sub 10 minute.
În 35 minute, sunt polițiști la fiecare cabină interstatală
și vor face blocaje pe drumurile secundare.
Nu vor avea încă fotografia ta, dar vor avea descrierea.
Dar dacă nu poți ieși? 35 minute nu sunt multe.
Atunci te predai.
Pentru că te vor împușca pe loc, împreună cu oricine e cu tine.
Stai departe de trenuri și stații de autobuze.
Uită de aeroporturi. Pleacă din alt stat.
În al doilea rând, identitatea. E ușor să găsești acte false,
mai greu e să le găsești pe cele pentru aeroport.
Vei avea nevoie de pașaport, carnet de conducere și număr de asigurări sociale.
Dacă vrei să închiriezi o mașină, găsește un loc unde plătești în numerar.
Vor verifica și cărțile de credit, așa că folosește numele real de pe acte.
În al treilea rând, destinația.
Vrei un loc unde nu vin turiști americani.
Gândește-te la Yemen și ai să prinzi ideea.
Și banii, îți va trebui un camion de ei.
Totul e scump, hotelurile, călătoriile, informațiile.
Cât?
Suficienți să reziști cel puțin 5-6 ani.
Dacă rămâi fără bani, rămâi fără prieteni.
Dar înainte de a face ceva, trebuie să te întrebi dacă o poți face.
Poți să uiți că îți vei mai vedea vreodată părinții.
Poți ucide un gardian? Să-ți lași copilul la benzinărie?
Să trântești o bătrână
doar pentru că stătea între tine și ușă?
Pentru că dacă faci toate astea, va trebui să devii acea persoană.
Și dacă nu poți, nu începe,
pentru că cineva o să moară.
Cum te-au prins?
M-am predat.
Nu mai suportam îndoiala că cineva ar putea intra pe ușa dormitorului.
Deci, ce ai în buzunar?
Noroc.
Nicio închisoare din lume nu e ermetică.
Fiecare are o cheie. Trebuie doar s-o găsești.
Și cum faci asta?
Te uiți foarte atent.
În special la lucrurile care întrerup rutina zilnică.
Pe stânga, închisoarea Allegheny, acum cea mai mare din lume.
Au fost 3 încercări de evadare din care nimeni nu a scăpat viu.
Dacă vă uitați în dreapta, partea de sud...
"La prima aterizare, la fel de micuță ca rândul de scări permis,"
a existat o nișă în coloană, cam cât o jumătate de curte,
și în această nișă, prințul era convins că stă ascuns un om.
"A crezut că poate distinge pe cineva stând în picioare..."
25, 26, 27,
28, 29, 30.
E bine?
Și banii, vei avea nevoie de un camion de ei.
Totul e scump, hotelurile călătoriile, informațiile.
Vom folosi selecția.
Apoi vom folosi lasoul magic,
să ajungem la ușa din spate.
Hei.
Identitatea. E ușor să găsești acte false,
mai greu e să le găsești pe cele pentru aeroport.
- OxyContin. - 10 dolari bucata.
Îți dau 5 pentru 40 dolari.
Îmi trebuie niște pașapoarte.
Cară-te, omule! Ia-ți zborul.
Bine, băiete!
Trebuie să plătești în avans pentru pașapoarte.
- Asta pot să fac. - Știi unde e hotelul Lafayette?
E pe strada principală. Când ajungi acolo, du-te la bar și întreabă de Harv.
Cum te cheamă?
Spune-i că Mouss te-a trimis.
Harv? Îl caut pe Harv.
- Tu ești Harv? - Da.
Mouss mi-a spus să te caut.
Așa a zis, nu? Ce vrei?
3 pașapoarte, un carnet de conducere, și un număr adevărat de asigurări.
De unde îl cunoști pe Mouss?
A fost bona copilului meu.
Bine, urmează-mă.
- Ai pozele cu tine? - Da.
- Cât? - 1500 de dolari.
Și dacă îți mai văd fața, o să-ți pierzi un ochi.
Da, a fost o tâmpenie. Am căzut de pe bicicletă.
Bicicleta care stă în garaj de 2 ani?
Lasă-te pe spate.
Un tip a făcut mișto de Lara.
Deci asta faci acum? Îi pocnești pe toți cei care o cred vinovată?
Ce vrea să însemne asta?
E important ce crezi tu...
- Nu altcineva... - Serios?
- Tu ce crezi, mamă? - De ce vrei să ne certăm?
Hai, amice, să mergem. Unde e geanta lui?
- De ce faci asta? - Fără motiv.
Am crezut ca un tâmpit, că oamenii care o iubeau
ar crede că e nevinovată. Greșeala mea.
Oprește-te!
Du-te și sărut-o pe bunica.
Haide.
Te doare fața?
Un pic.
L-ai lovit înapoi?
Nu, nu am făcut-o.
E în regulă.
Bine, amice?
Caut pe cineva care face acte false.
Pașapoarte, carduri de securitate socială.
Pleacă de aici.
Da?
Am fost la bar. Știu ce cauți.
Sunt surd, idiotule. Am citit pe buze.
Ce îți trebuie?
Pașapoarte, carnet de conducere,
număr de asigurare tot ce se poate verifica.
3.700 de dolari.
E prea mult.
Este, dacă nu le primești.
Îmi trebuie poze și 1.000 de dolari în avans.
- Le aduc miercuri. - Hei, nu aici.
Nu vreau să mai vii aici.
În parcare la Don. Strada Eckert. Sub pod la ora 2.
Dacă nu sunt acolo, pleacă.
Pune-ți degetul aici.
- Mersi. Asta e tot. - Eu îți mulțumesc.
Am nevoie de câteva clipe.
Ochelari?
Da.
Da, am adormit corectând lucrări.
Când?
Cam acum un an.
Acum un an.
Uită-te la tine. Cum poți să-ți faci asta?
Sunt disperat fără soția mea.
Nici măcar nu pot merge pe bicicletă.
Îmi pare rău de casă.
Nu știu cum să mi te imaginez.
Închid ochii, îl văd pe Luke în dormitor și pe tine pe divan lângă fereastră.
Nu mai știu unde să mi te imaginez.
Arată-mi unde se bagă gloanțele.
Bună, sunt John.
Luke nu se simte prea bine.
Așa că o să-l iau și o să-l duc acasă, bine?
Am nevoie de Carl să mă acopere cu lecția de la ora 15:00.
Mulțumesc.
O să răspunzi la afurisitul ăla de telefon?
Parcă trebuia să pleci.
Am nevoie de ele.
Ai observat că tipul ăla era polițist?
Dă-mi banii.
Vrei prea mult să faci asta.
O să o dai în bară.
Bună, dle Brennan.
Astăzi îți voi arăta cum să faci o cheie care deschide orice lacăt.
Se numește cheie universală.
Primul lucru pe care îl faci e să găsești o cheie
care să se potrivească cu lacătul pe care vrei să-l deschizi.
Aici am o cheie care se potrivește la ușa din față,
dar tocmai am schimbat încuietoarea, așa că nu se va deschide.
Primul lucru care trebuie făcut e să-ți asiguri cheia,
iei o pilă și începi să pilești munții ăștia și văile
până jos, până la cel mai scund zimț.
Cheia universală ridică toate piciorușele
încât pentru o fracțiune de secundă,
iar camera rămâne goală și poți răsuci și deschide.
- Poftim. - Nu pune mâna.
- Îmi pare rău. - Încerci să-mi faci treaba?
Deci, unde ești aici?
Sunt în mijloc.
În mijloc. Poți să mi te arăți?
Asta sunt eu.
Acolo.
Deci nu ești tu cea cu spatele la lift.
Nu, nu, eram pe aici pe undeva.
Vrei să-mi spui ce se întâmplă?
Vrei să-ți spun ție?
Da.
Știi ce este o cheie universală?
Poftim?
Dacă tu ai fost,
poate ai vrea să te gândești ce se întâmplă cu copilul tău,
dacă amândoi părinții ajung în pușcărie.
Tată?
Tată!
Da, amice.
Da.
Mulțumesc.
I-am arestat nevasta, iar acum o să-l acuzăm că a vomitat.
Vinde casa. Sau are un cumpărător.
În piața asta? Norocosule.
Acum ne putem întoarce la munca de poliție?
Nu știu cum ai reușit să rămâi singură atât timp.
Tată, îmi dai fursecurile?
- Îți este foame? Vrei un sandviș? - Nu.
- Poftim. - Mulțumesc.
Carrie!
Îmi pare rău. Tocmai a realizat ce trebuie să facă.
Nicole.
- Îmi amintesc. - Serios?
Îmi amintesc de fiica ta.
Ei bine, este greu de uitat.
Luke trebuia să ducă asta acasă.
Are memoria tatălui său.
Este pentru ziua de naștere a lui Carrie.
Te rog, vino. Mi-ar plăcea să o cunosc pe soția ta.
Nu o să vină.
Este complicat.
Înțeleg. Și cu mine este la fel.
Carrie, haide, să mergem.
Mergem să mâncăm ceva. Vreți să veniți?
- Nu, eu nu... suntem cam... - Ocupați?
Haide. Vă suntem datori pentru fursecuri.
Ei bine, asta este adevărat.
Am făcut fursecurile alea chiar eu.
Și ai învățat cum să le ambalezi.
Haide, Luke.
Așadar, stați cu rândul cu Luke?
Nu, Luke și cu mine stăm împreună tot timpul.
Cred că din caza asta te văd atât de des.
I-ar plăcea foarte mult să fie aici cu el.
Lara, ei... îi lipsesc toate astea.
Cred că e vorba doar de priorități, nu-i așa?
Nu, ea nu este așa.
Este în închisoare.
- Nu spun asta multor oameni. - Înțeleg.
Este nevinovată. Nu a ucis-o pe femeia aia.
Bine. Adică...
Sunt sigur că nu a făcut-o.
Ar trebui să mergem acasă.
Bine.
Mulțumesc foarte mult pentru invitație. O să încercăm să venim.
Ar fi grozav.
- La revedere. Luke! - Pa.
Haide.
Carrie, haide!
- Hei. - Hei.
Ce este în neregulă?
Ce este?
Nu.
Nu te pot muta fără preaviz.
Trei zile nu constituie un preaviz.
Am fost aici doar pe durata apelului. Știam că o să merg la închisoare.
Nu, nu, nu am două săptămâni. Trebuie să rezolv custodia mâine.
Ei bine, titlul nici măcar nu a fost lămurit încă. Adică, nu am cum să pot...
Cât îmi pot da?
Nimic!
Ce cauți aici?
Am ore.
Fii cuminte, bine?
Mulțumesc.
Ești în regulă? Ești în regulă?
- Sunteți în regulă? - Ce faci?
Erai aproape să ne omori!
Îmi pare foarte, foarte rău.
Ești nebun. Nu te uiți.
Pleacă. Pleacă de lângă noi!
Hei.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
E vorba de Luke?
- Nu. - Ce?
I-am... cerut lui Meyer
să încerce să facă să nu fi mutată.
I-am spus că să merg atât drum ne-ar fi greu,
că Luke deja are probleme la școală, ceea ce este adevărat.
Nu mi-am petrecut suficient timp cu el.
Nu ți-ai petrecut mult timp cu el?
Nu.
Nu ai făcut asta?
Iisuse, John.
Ești incredibil.
Luke are probleme pentru că mama lui este în închisoare, condamnată pentru crimă,
nu pentru că tatăl lui nu-și petrece suficient timp cu el.
Tatăl tău avea dreptate. Nu trăiești în aceeași lume ca noi.
Este drăguț, că voi doi vorbiți.
În ce lume trăiesc eu, Lara?
Ei bine, nu știu, John, dar nu în cea reală.
Cea în care eu sunt închisă aici pentru tot restul vieții.
Așa că nu-mi vorbi despre fantezii, de parcă ar exista un sfârșit bun...
Este totul în regulă aici?
Da. Îmi pare rău.
Acum o să stai aici cu o față prelungă, ca și când m-ai fi dezamăgit.
Adică, ce vrei să fac? Vrei să te fac să te simți bine?
Am înțeles.
Îmi pare rău.
Acum îți ceri iertare.
Ești o figură.
- Ce vrei de la mine, Lara? - Ce vreau de la tine? Nimic.
Ești deja prea perfect.
Știi, nici măcar nu m-ai întrebat vreodată dacă am făcut-o.
- Dacă am ucis-o. - Pentru că știu că nu ai făcut-o.
Ei bine, te înșeli.
Am terminat.
Dle, nu poți rămâne acolo.
Dle, trebuie să părăsiți clădirea, acum.
Dle?
- Ce? - Taci.
Nu-mi pasă ce spui, sau cum o spui.
Nu cred că ai făcut-o.
Nu voi crede niciodată.
Știu cine ești.
Și îți promit
că nu asta va fi viața ta.
Taci!
- Nu știu ce se petrece, omule. - Ai terminat?
Sunt toți plecați.
Trebuie să mă întorc la Jimmy.
Înapoi! Înapoi!
Aruncă arma! Arunc-o!
Închide câinele undeva!
Dacă împuști câinele, te ucid!
- Vrei să vină poliția aici, cretinule? - O idee bună!
Intră, intră, intră!
- Și tu! - Nu intru acolo!
Intră acolo!
Intră! Intră! Intră!
În regulă, încuie. Încuie ușa.
- Mișcă! - Ești mort.
- Nu am făcut nimic. - Tu l-ai adus aici!
Nu l-am adus eu!
În genunchi! Pe podea!
În regulă. Unde ții banii?
Aici. Merită ca să scap de tine.
- Unde este restul? - Aici.
- Ia-i și pe ăștia. - Unde îți ții banii?
O să-ți dau banii mei. Da...
- O să te împușc. - Nu poți împușca nici măcar un câine.
- O să vă omor pe amândoi! - Nu, eu o să vă omor pe amândoi!
- Dă-i banii! - Tacă-ți gura aia de mort!
Dă-i banii!
Iisuse!
Vezi? Nu o să mă ucizi.
Doar atât poți face?
Du-te acasă. O să vin, o să te găsesc și o să te ucid.
Irosești o marfă bună!
Da, o marfă bună.
Cu un conținut ridicat de alcool.
Ce o să faci? O să îmi dai foc?
Da. Asta o să fac.
Iisuse!
Ăsta este un laborator de droguri, idiotule!
Nu.
A fost.
Spune-mi! Unde ții banii?
Copilul meu este sus!
- Ridică-te! - Iisuse!
Ridică-te!
Te rog.
Te rog, lasă-mă să plec, te rog.
E cineva aici?
Nu mă lăsa aici.
Nu vreau să mor aici.
Te rog!
Te rog, du-mă la un spital!
Nu pot să respir.
Te rog.
Nu pot să respir.
Nu pot... nu pot...
Dă-te din calea mea.
- Ce avem aici? - Un afurisit de miracol.
Un laborator de droguri la subsol, casa încă stă în picioare.
Ar fi trebuit să fie un crater.
Îl cunoaștem?
Alex Gaidar, cu o istorie de violență și de trafic de droguri.
Avea un copil?
Vecinul a spus că soția l-a părăsit anul trecut.
O mare surpriză.
Sângele asta,
l-au identificat?
Nu, dar cineva a ieșit pe ușa din spate sângerând.
Poliția din zona trei a găsit un cadavru pe o bancă.
Hei.
Am venit doar să-l iau pe Luke.
Pare că doarme.
Da, am venit doar să-l iau pe Luke.
John.
Ești în regulă?
Da. Sunt bine.
Hei, amice.
Trezește-te, amice, mergem acasă.
Cum spui?
Mulțumesc, bunico.
Cred că ar trebui să-i dai bunicii un pupic.
- Sunt prea obosit pentru pupici. - Amice.
Este în regulă. O să primesc multe pupici weekendul următor.
Vrem să-l ducem la Festivalul Toamnei în Kutztown
acolo unde sunt caii de Clydesdale.
- Ne mai vedem. - Pa.
Pa.
Hei.
- Pa, bunicule. - Pa.
La revedere.
Pa, mamă.
Pa.